STOLTHET OG FORDOM
- Et vakkert syn. - Slett ikke verst.
Ingenting imot Pemberley selvsagt, men et sted må jeg jo slå meg ned.
- Selskapslivet blir ulidelig. - Landlig oppførsel? Fortryllende.
- Like greit at du slår til, da. - Jeg meddeler min advokat straks.
Se hva har du gjort med den!
Mamma! Lydia har sydd om hatten min for å ha den i kirken!
Jeg skal ha den, hun er ikke pen nok til å kle den.
Du får den ikke! Si det til henne.
Tenk på nervene mine! Gi henne den, Kitty.
Den er jo min, du lar henne få alt som er mitt!
Hva skal det bli av oss? Jane, Lizzy, hvor er dere?
- Her, mamma. - Kommer straks, mamma.
Kjære Mr. Bennet, gode nyheter!
Netherfield Park er endelig utleid.
Mrs. Long fortalte det. Lurer du ikke på hvem som har leid det?
Du vil tydeligvis fortelle det. Vær så god.
En ung, formuende mann fra Nord-England - ugift og rik.
Han kom i firespent vogn for å se på stedet, Bingley heter han.
Han er god for 5000 i året!
- Tenk så bra for våre piker. - Hvordan det? Hva angår det dem?
Ikke skap deg, Mr. Bennet. Han skal selvsagt gifte seg med en av dem.
En slik mann må jo ha en hustru.
Det sier seg selv, og hvorfor ikke en av våre fem piker?
- For en spøk om han velger meg! - Eller meg!
Var det derfor han kom hit, for å gifte seg med en av våre døtre?
Tøv, men han kan jo bli forelsket, og derfor må du besøke ham.
Besøke ham? Jeg ser ingen grunn til det.
Ta dem med deg dit, eller la dem dra selv.
Du er jo like fager som pikene, tenk om Bingley foretrekker deg.
Jeg er så ulykkelig, Hill.
Mr. Bennet nekter å besøke Mr. Bingley når han kommer.
Du kan vel snakke fornuft med ham.
Det går ikke, han akter å ødelegge alt for oss.
Han erter deg bare, han besøker alltid nye naboer.
Du hørte jo selv hva han sa, og du vet at din far har en vilje av stål.
Det stemmer, men jeg lover å skrive til Mr. Bingley-
- og si at jeg har fem døtre, og at han får den han ønsker.
De er like dumme som andre jenter, muligens med unntak av Lizzy-
- men kanskje han foretrekker en dum hustru, som så mange andre.
Du kunne bare våge å skrive...
Du nyter å erte, tenk på mine stakkars nerver.
Jeg har stor respekt for dine nerver, jeg har kjent dem i 20 år.
Om du visste hva jeg lider.
Håper du kommer over det og får se mange rike, unge menn komme hit.
Hva hjelper det om det kommer 20 når du nekter å besøke dem?
Når den tyvende kommer, besøker jeg dem alle, det lover jeg.
Han er urokkelig. Han styrter oss i fordervelsen.
Hvorfor fikk vi ikke sønner i stedet?
Motgang setter sjelsstyrken på prøve-
- og viser seg ofte å være forkledde velsignelser.
Så sulten jeg er!
Var noen så forelsket at han ville ekte meg for ynkelige 50 pund i året-
-ville jeg blitt veldig glad.
Men en slik kar ville ikke vært klok, og jeg kan ikke elske en tomsing.
Et ekteskap der partene ikke elsker og respekterer hverandre-
- kan ikke være gledelig for noen av dem.
Det ser vi daglig, men man kan ikke velge og vrake.
Vi er vel ikke så veldig fattige?
Godset arves jo ikke på kvinnesiden, vi har bare vår sjarm å lokke med.
Minst én av oss må gifte seg rikt-
- og siden du er vakrest av oss, er jeg redd for at loddet faller på deg.
Men Lizzy... Jeg skulle ønske...
Jeg skulle gjerne gifte meg med en jeg holder av.
Det får du. Bare sørg for at du forelsker deg i en som er velstående.
Jeg skal prøve, for din skyld.
Du, da?
Jeg akter ikke å la noe annet enn dyp kjærlighet lokke meg til alters.
Jeg kommer altså til å bli en gammel peppermø-
- som lærer dine ti barn å brodere og spille falskt på sine instrumenter.
- God natt, mamma. - Mitt stakkars hode...
Danse med ham? Aldri i livet, sa jeg.
God natt, Lydia. God natt, Kitty.
Lizzy! Bare vent til du får høre siste nytt!
Mr. Bingley er kommet! La meg fortelle det, Kitty.
Jeg vil ikke vite noe, vi blir jo aldri kjent med Mr. Bingley.
Slutt å hoste, Kitty. Tenk på mine stakkars nerver.
Han har 40 tjenere, og han er meget stilig.
- Han elsker å danse. - Han har tenkt å gå på neste ball!
- Med seks damer og fire herrer. - Tolv damer.
- Altfor mange damer...! - Slutt!
Vi vil aldri bli kjent med Mr. Bingley, jeg er lei av å høre om ham!
Så synd. Hadde jeg visst det i morges, ville jeg ikke besøkt ham.
- Har du besøkt ham? - Vi kommer ikke unna bekjentskapet.
Kjære Mr. Bennet, så snill du er mot oss.
For en snill far dere har, piker! Han sa ingenting - for en spøk.
Nå får dere danse med Mr. Bingley alle sammen.
- Håper han er i god form. - Og svak for tåpelige kvinner.
- Nå blir jeg aldri sint på deg mer. - Så synd.
Nå får du hoste så mye du vil, Kitty.
- Vil vi være sikre her, Mr. Darcy? - Tåpelig måte å fordrive en aften på.
Mr. Bingley! Unn meg fornøyelsen av å hilse Dem velkommen hit.
Gleder meg, sir William. Jeg elsker kontradans.
- Hvem er damene? - Mr. Bingleys søstre.
Den ene er gift med Mr. Hurst. Nei, ikke den høye - den andre.
- Så elegante de er. - Mer fornøyd med seg selv enn oss.
Lizzy, Jane, kom hit!
Ser dere den fyren der borte? Han er Mr. Bingleys beste venn.
Han heter Darcy og eier et stort gods i Derbyshire.
Bingleys formue er ingenting imot hans - 10000 i året, minst.
Har dere noensinne sett en stiligere mann?
Ville han vært like stilig uten sin formue?
De kommer hit! Smil, piker.
Mrs. Bennet, Mr. Bingley ønsker å bli kjent med Dem og døtrene Deres.
Ytterst vennlig av Dem, sir.
Dette er Jane, min eldste, og Elizabeth. Mary sitter der-
-og Kitty og Lydia danser.
- Liker De å danse? - Det er min største glede.
Hvis miss Bennet ikke er opptatt, ber jeg om å få de neste to dansene.
- Jeg er ikke opptatt. - Bra.
De hedrer oss, sir. Takk ham, Jane.
Og De, min herre, er De også glad i å danse?
Unnskyld, Mrs. Bennet, tillat meg å presentere min venn Mr. Darcy.
Velkommen til Hertfordshire, sir.
- Er De like ivrig etter å danse? - Takk, jeg danser sjelden.
Gjør et unntak i aften, sir.
Her bys det på både medrivende musikk og vakre damer.
Unnskyld meg...
Har dere noensinne sett maken til oppblåst tølper?
- Han hører deg. - Det blåser jeg i.
Hans venn var jo så vennlig. Hvem tror han at han er egentlig?
De rike har råd til å være uhøflige, for meg får han mene hva han vil.
Kanskje han ikke er så kjekk når det kommer til stykket.
Han er direkte motbydelig, absolutt ingenting mot Mr. Bingley.
Jeg skal vise dem!
Hvordan kan Kitty og Lydia være så glad i å danse? Det er ikke jeg.
Tenk om flere kavalerer var like staselige som Janes.
Å iaktta og reflektere er betydelig mer givende.
Absolutt, og har man ikke noe valg, må man se filosofisk på det, Mary.
Du må danse, Darcy.
Stå ikke der og se dum ut. Du må danse.
Kommer aldri på tale. I dette selskapet? Det ville vært ulidelig.
Søstrene dine er opptatt, å danse med noen annen ville vært utenkelig.
Hvordan kan du være så kresen, Darcy?
Jeg har aldri sett så mange elskverdige damer.
Noen av dem er uvanlig vakre, eller hva?
Du har danset med den eneste skjønnheten i salen.
Jeg har aldri sett noe vakrere.
Der sitter en av hennes søstre.
Svært pen og sikkert hyggelig.
Hun er akseptabel, men ikke vakker nok til å lokke meg.
Jeg akter ikke å skjenke anseelse til en dame som er vraket av andre.
Gå tilbake, nyt hennes smil, meg rokker du ikke.
Jane ble så beundret.
- Jeg har aldri sett på maken. - Jeg er totalt utslitt.
- Lydia og jeg danset hele tiden. - Og Mary overhodet ikke!
Mr. Bingley satte Jane høyest av alle.
Først danset han med henne, så med Charlotte Lucas, irriterende nok-
- men i neste dans var det ingen andre enn Jane som dugde.
Så danset han med Lizzy. Hva tror du skjedde så?
Nå holder det! Jeg skulle ønske han hadde vrikket foten i første dansen.
Og hans søstre, så sjarmerende, elegante og imøtekommende.
- Blondene på Mrs. Hursts kjole... - Ingen blonder, om jeg får be.
Men hans venn - Mr. Darcy-
- er ikke verdt vår oppmerksomhet trass i all sin rikdom.
Maken til hovmod og frekkhet!
Han ignorerte Lizzy, nektet å danse med henne.
- Min Lizzy? - Det var gjensidig.
Neste gang er det du som sier nei hvis han byr opp.
Jeg tør nok love å aldri danse med Mr. Darcy.
Så ingen av damene falt i Deres smak, Mr. Darcy?
- Ikke engang frøknene Bennet? - Virkelig trivelige og vakre.
Jeg så lite skjønnhet og absolutt ingen oppdragelse.
- Den eldste er pen, det tilstår jeg. - Hun er en engel.
- Hun smiler for mye. - Jane Bennet er søt.
Men hennes mor...
Eliza Bennet skal være stedets skjønnhet. Hva mener De, Mr. Darcy?
- I så fall er hennes mor et geni. - Det var ikke pent sagt!
Begriper ikke hvorfor du insisterer på å se ned på alt og alle.
Og jeg begriper ikke hvordan du kan like alt og alle.
Du kan ikke få meg til å se ned på miss Bennet.
Jeg trosser ham og påstår at hun er søt, trass i sin ulykkelige herkomst-
- og jeg fordyper gjerne vårt bekjentskap.
- Vi er ikke redd for Dem. - Det håper jeg virkelig.
Hva? Så sant, en totalt bortkastet kveld.
Han har alt en ung mann bør ha.
Han er klok, gladlynt, og for en hyggelig måte han ter seg på.
Dessuten er han kjekk, og han liker deg, hvilket tyder på god dømmekraft.
Du har min tillatelse til å bli forelsket, du har likt dummere menn.
Men hans vennekrets er uheldig valgt, og søstrene kan han jo ikke rå for.
- Jeg tåler dem ikke. - Jeg syntes de var svært tiltalende.
Miss Bingley skal være husholder for broren, de blir sikkert gode naboer.
Til og med Mr. Darcy kommer nok til sin rett med tiden.
Tror du han vil skjenke anseelse til damer som ble vraket av andre?
"Hun er akseptabel, men ikke vakker nok til å lokke meg."
- Det var galt av ham å si sånt. - Absolutt, en dødssynd.
Se, Charlotte er her. Charlotte!
Far inviterer til fest i Lucas Lodge.
Jeg håper vi får se dere ofte her på Lucas Lodge.
Her omgås vi utvunget og uten pinlige seremonier.
Tenk dere det, 5000 i året.
Er de ikke et vakkert par? En ytterst hyggelig ung mann.
Han danset hver eneste dans med Jane. Alle sier at...
- Trives De her, oberst Forster? - Ja, spesielt i kveld.
- Ikke alle verdsetter regimentet. - Dere vil sikkert like Meryton.
Denny og Sanderson synes å trives.
- Dere omgås naturligvis med hoffet. - Ytterst sjelden.
Virkelig? Jeg kan presentere dere ved første og beste anledning.
Altfor snilt av Dem, sir.
Fint, fint, utmerket, utmerket.
Maken til selvgodhet! Som om vi skulle trenge hans hjelp.
Han er sikkert en bra mann, Caroline.
Og han hadde sikkert en bra handelsbod før han ble adlet.
Stakkars Darcy, hvilke kvaler han må lide.
Er dere her for å dempe pøbelen-
- eller for å forsvare Hertfordshire mot franskmennene?
For å overvintre. Mannskapet mangler øvelse og offiserene selskap.
- I så fall burde De holde et ball. - Ville det blitt tatt vel imot?
Jeg lengter etter et ball, og Denny også.
- Sanderson også, eller hva? - D... d... det stemmer.
- Tenkte meg det. - Vi skal danse med alle offiserene.
Hvis Mary spiller noe, kan vi danse med dem nå.
Spill noe muntert i stedet, vi vil danse.
Men jeg har to satser igjen. Si det til dem, mamma.
Spill en jigg, her er det ingen som setter pris på dine konserter.
Deres smak er ikke så forfinet som Deres og min-
- men gjør dem til lags, for ingen spiller bedre enn deg.
La gå, da, skjønt det gir meg liten glede.
- Jane, Mr. Bingley, kom og dans. - Ikke nå, Lydia.
Mr. Bingley ser ut til å fortsette å gi Jane oppmerksomhet.
- Jeg er så glad på hennes vegne. - Hun ser fornøyd ut.
Fortsetter han sånn, er hun snart forelsket i ham.
- Mr. Bingley, da? Er han forelsket? - Han liker henne i hvert fall.
Da bør hun vise mer ømhet enn hun føler, hvis hun vil vinne ham.
- Vinne ham, Charlotte? - Så fort som mulig.
Før hun vet hvordan han er? Før hun er sikker på følelsene sine?
Ekteskapet er et lotteri. Ergrelse og sorg kommer man aldri fra.
Det er bedre å ikke kjenne til sin partners brister i forveien.
- Slik ville du aldri gjøre selv. - Om Jane nøler, får han ta over.
- Søstrene oppmuntrer ham ikke. - Ikke hans venn heller.
- Mr. Darcy ser ofte til din kant. - Lurer på hvorfor. Han forakter meg.
Han burde unngå selskapslivet, han gjør folk nervøse.
For en fortreffelig fornøyelse for unge mennesker, Mr. Darcy.
Dansen hører hjemme i hvert dannet selskap.
I hvert ulærd selskap også. Hver eneste villmann kan danse.
Jeg skal be min søster om ikke å skjemme oss ut.
Utmerket, utmerket.
Miss Eliza, hvorfor danser De ikke?
Tillat meg å presentere en henrivende dansepartner.
De kan ikke nekte en slik skjønnhet en dans.
Jeg har ikke til hensikt å danse, jeg gikk ikke hit for å engasjere.
Det ville vært en ære å få danse med Dem.
Takk, men jeg har ikke noe ønske om å danse.
Men Mr. Darcy har jo lyst, selv om han misliker dans.
Mr. Darcy er høfligheten selv.
Hvorfor ikke, med Deres skjønnhet? Hvem kan avvise en slik partner?
Unnskyld meg...
Utmerket, Lydia. Utmerket!
- Jeg tror jeg vet hva De tenker. - Tillat meg å tvile.
At det ville bli ulidelig å tilbringe mange kvelder blant slike trebukker.
Nei, jeg hadde lysere tanker i sinnet.
Jeg tenkte på hvilken nytelse det er å se inn i et par vakre kvinneøyne.
Tør man spørre hvem sine øyne det var som inspirerte denne refleksjonen?
Miss Elizabeth Bennets.
Miss Elizabeth Bennet? De forbauser meg.
- Fra Netherfield? Hva står det? - Det er fra miss Bingley.
Det er et godt tegn det også. Gi meg det.
"Kjære venn..." Ser man det!
"Kom og spis middag med Louisa og meg i dag." Bla, bla, bla...
"Mennene spiser med offiserene." Det var jo uflaks, men likevel.
"Din for alltid, Caroline Bingley." Utsøkt håndskrift.
- Får jeg ta vognen, far? - Absolutt ikke, du skal ri dit.
Det ser ut til å bli regn, og da må du overnatte.
Hva er det? Skulle du dra helt dit uten å møte Bingley? Absolutt ikke.
Du får ta Nellie, det duger mer enn bra nok.
Der ser du, Lizzy. Det ble akkurat slik jeg planla.
La oss se om jeg har oppfattet det hele korrekt.
- Deres tante heter Mrs. Philips..? - Ja.
Og Mr. Philips' gods heter...
Han bor i Meryton, han er advokat.
- Og din onkel bor i London. - Ja, på Gracechurch Street.
Hvor i London ligger Gracechurch Street?
Unnskyld...
Hent hjelp, miss Bennet er syk.
Hvis Jane skulle dø av sin feber-
- var det for Mr. Bingleys skyld og på din befaling.
Tøv, man dør ikke av litt snue.
- De tar sikkert hånd om henne. - Jeg må begi meg til Netherfield.
Det trengs ikke, Jane lider ingen nød der hun er.
Forresten har du ingenting å hente der, omgås med offiserene i stedet.
- De holder til oss alle. - Jane ville verdsette mitt selskap.
- Skal jeg sende etter vognen? - Nei, jeg går helst.
Knapt fem kilometer, jeg er tilbake før middagen.
Gå fem kilometer i den sølen? Etterpå kan du ikke vise deg.
Jeg kan vise meg for Jane, det holder. Jeg ombestemmer meg ikke.
Lydia og jeg følger deg til Meryton.
Så oppsøker vi Denny før han rekker å kle på seg.
Vi er ganske ubetydelige, men de to er blant landets tåpeligste piker.
- Adjø, Lizzy. - Der er kaptein Carter, skynd deg!
- Miss Bennet? - Mr. Darcy...
Jeg kom for å høre hvordan min søster har det.
- Til fots? - Som De ser.
Vil De være så vennlig og vise meg veien?
Vi får vel innrømme at hun er mesterlig til ta seg fram til fots-
- men hennes utseende i morges... Hun så nærmest vill ut.
Lattervekkende. Gå på langtur bare fordi søsteren er forkjølt?
Så du underkjolen, kjære bror?
- Nedklint av søle et godt stykke opp. - Det unngikk meg, hun så bra ut.
- De så det, eller hva? - Ja.
De ville sikkert ikke gjerne se Deres egen søster i den tilstanden.
Jeg ser det som et motbydelig tegn på innbilsk selvstendighet.
Hun viser hengivenhet for søsteren.
Jeg formoder at Deres beundring for øynene hennes har fått seg en knekk.
Overhodet ikke, spaserturen hadde gjort dem enda klarere.
Jane Bennet er søt, synd at hennes familie ikke er noe å skryte av.
Onkelen hennes er kjøpmann og bor i Cheapside.
Skal vi avlegge et besøk når vi er i nærheten?
For meg er de like hyggelige for det.
Men med slike slektninger har hun små utsikter til å bli godt gift.
- Hvordan har Deres søster det? - Hun er dessverre temmelig syk.
- Bli her til hun blir frisk. - Jeg vil ikke være til bry.
Jeg insisterer, jeg skal straks be noen hente klærne Deres.
Blir det noen jakt i dag, eller ikke?
Duger jeg slik?
Du ser svært pen ut, Lizzy, det vet du meget godt.
Skulle ønske jeg kunne bli hos deg.
"Søstrene Overlegen" hater meg. Bare din Mr. Bingley oppfører seg bra.
- Han er ikke min Mr. Bingley. - Det tror jeg han er.
Eller så blir han det snart.
Mr. Bingley befinner seg i salongen hvis jeg ikke tar feil.
Hjelp meg, Mr. Darcy. Mr. Hurst vinner rubb og stubb.
- Hvordan har Deres søster det? - Takk, litt bedre, tror jeg.
Det gleder meg.
Nå har De beseiret meg, Mr. Hurst. Han har beseiret oss alle sammen.
- Vil De være med? - Nei takk.
Foretrekker De å lese? Merkelig.
Hun forakter kortspill, leser mye og finner ikke fornøyelse i noe annet.
Jeg fortjener verken slik ros eller slik kritikk.
Jeg leser ikke særlig mye og finner glede i mange ting.
Og hva har De for hemmeligheter, sir?
- Ingen, jeg skriver til søsteren min. - Georgiana! Lenge siden sist.
Har hun vokst siden i vår? Er hun like høy som meg?
Hun er omtrent like høy som miss Elizabeth Bennet, minst.
Og så begavet, særlig på å spille piano.
- Spiller De, miss Bennet? - Ja, skjønt svært dårlig.
Alle unge damer har talent, de synger, tegner, danser-
- snakker både fransk og tysk, broderer og alt mulig.
Jeg vet ikke engang om et dusin begavete damer.
En virkelig begavet kvinne må eie noe visst i utseendet sitt-
- i sin måte å gå, i tonefall og ordvalg.
Og til dette må hun tilføye noe viktigere:
Hun må øke sin forstand gjennom flittig lesning.
Tenk at De kjenner seks begavede kvinner. Ingen overhodet, trodde jeg.
De er svært streng mot Deres eget kjønn, miss Bennet.
Kanskje De ikke har beveget Dem nok i sosieteten.
Vi kjenner mange begavede damer.
Hvordan spiller dere egentlig? Ingen av dere har satset.
For et syn, piker!
Og nå moren. Skal vi bli invadert av hver eneste Bennet i riket? Ulidelig.
Velkommen. Håper at hun ikke er sykere enn De trodde.
Hun er alvorlig syk, og lider fælt-
- imidlertid uten å klage. Det ville vært uforenlig med hennes natur.
Hun er for syk til å flyttes. Kan vi regne med Deres gjestfrihet litt til?
- Hun får all den pleien hun trenger. - Svært vennlig.
Hvilket vakkert rom...!
Det blir sikkert vanskelig å forlate Netherfield.
Jeg skulle gjerne tilbringe resten av livet mitt på landet.
Finner du ikke selskapslivet litt vel innskrenket?
Absolutt ikke, landsbygden er hyggeligere enn byen.
- Du misforstår Mr. Darcy. - Jaså? Han forakter jo landsbygden.
Innskrenket? Vi omgås faktisk med 24 familier.
- Har Charlotte Lucas hørt fra seg? - Hun og sir William kom innom i går.
For en hyggelig mann, han er virkelig beleven.
Den som tror seg overlegen og aldri sier et ord-
-har misforstått alt sammen.
Lovet ikke De å holde et ball? Det ville vært skandaløst å bryte løftet.
Jeg står ved mitt ord. Når søsteren Deres er frisk, får De velge datoen.
Det var vel et fint løfte, Lydia? Hvilken sjenerøsitet!
Slik oppfører en ekte gentleman seg.
Kan jeg overtale Dem til å gå en runde her? Det er forfriskende.
- Vil De gå sammen med oss? - Det ville motvirke formålet.
Hva mener De, sir?
- Best å ikke spørre. - Vi krever å få vite hva De mener.
Dere tar dere best ut når dere går, noe jeg ser best herfra.
For et avskyelig svar! Hvordan skal vi straffe ham?
Det ville vært enkelt: Erte ham. Le av ham.
Le av Mr. Darcy? Umulig. Han har ingen brister.
Virkelig? En mann uten brister...!
Det kan intet menneske være-
- men jeg prøver å unngå latterlige svakheter.
Som forfengelighet og stolthet?
Forfengelighet er i sannhet en svakhet, men stolthet...
En overlegen person holder sin stolthet innen rimelighetens grenser.
Selvsagt har jeg brister, men ikke på forstandens område.
Humøret mitt kan jeg ikke gå god for.
Det kan bli kalt forbitret. Hvis noen mister min gunst, er det for alltid.
Det er en brist, men jeg kan ikke le av den.
Hver natur rommer noe ondt.
- De er tilbøyelig til å hate alle. - Og De til å misforstå med vilje.
Hva med litt musikk?
Hils foreldrene deres. Deres far er velkommen til å jakte med oss.
Takk, sir. De er meget vennlig.
- Adjø. - Adjø.
Kjør, Rossiter.
Så deilig det er å ha huset for seg selv igjen.
Mr. Darcy savner sikkert miss Elizas nesevise meninger og vakre øyne.
Tvert imot.
Jeg beklager å måtte si det, men til tross for din fortreffelige Bingley-
- har det aldri vært så deilig å få forlate et sted noen gang.
Tekst: May-Hilde Hoelstad www.sdimedia.com